"Vend ikke kærligheden ryggen."
Sådan stod der i annoncen.
Og det var sådan, han fandt hende.
Hun var ung og søgte en mand. Og han havde brug for en hustru.
- De kan ikke tale ham til fornuft nu. - Du har jo aldrig truffet hende.
Jeg træffer hende, når båden kommer. Og så gifter vi os kl. 9.
- Det her er jo latterligt! - En mand har brug for en hustru.
- Og nu har jeg sendt bud efter en. - Hvordan ser hun ud?
Der kommer en dag i enhvers liv, hvor man må følge sin egen melodi.
- Og den dag er kommet for dig. - Jeg elsker dig, min ven.
- Hun er jo ikke engang smuk. - Det er heller ikke meningen.
Hun skal være sød og ung nok til at føde børn.
Skynd dig. Båden kommer snart.
Mangler der ikke lidt kærlighed i dit regnestykke?
Kærlighed er ikke noget for mig. Det er kun for dem, der tror på den.
Kør.
- Hvorfor griner du ad mig? - Kom du nu bare af sted.
Det er ikke en kærlighedshistorie.
Men en historie om kærlighed og om kærlighedens magt.
Magt til at hele eller knuse.
Og her begynder historien.
Mr. Vargas?
- Luis Vargas? - Ja ...
De kan ikke genkende mig, vel?
- Miss Russell? - Ja.
Julia Russell?
- Men billedet ... - Jeg har bedraget Dem. Undskyld.
Jeg ville ikke elskes, bare fordi jeg har et kønt ansigt.
Så jeg sendte et fotografi af en anden kvinde.
Javel.
Tilgiv mig. Jeg ville have skrevet det.
Men modet svigtede.
Og ...
Nu ser De mig, som jeg er, og nu ved De det værste.
Det er slet ikke værst.
Det er bare ikke, hvad jeg ventede.
Hvis mit bedrageri har fået Dem til at ombestemme Dem ...
Slet ikke.
De skal bare sige til, så rejser jeg hjem til Delaware igen.
Miss Russell ...
De har været ærlig over for mig, så jeg vil også være ærlig.
Jeg har også bedraget Dem.
- De ligner da ellers Deres fotografi. - Ja, bestemt.
Men jeg skrev, at jeg var kontorist i et kaffefirma. Og det er jeg ikke.
Jeg ejer kaffefirmaet.
Det er min forretning.
Og De ville ikke elskes, bare fordi de har en køn bankkonto.
Korrekt.
Så har vi noget tilfælles.
Vi er begge upålidelige.
Hvis mit bedrageri har fået Dem til at ombestemme Dem ...
Hvis De ikke er interesseret i at gifte Dem med en rig mand ...
Det klarer jeg nok.
Hvis De kan klare at have fået en kønnere kone.
Jeg skal gøre mil bedste.
Miss Russell.
Mr. Vargas.
Vi har god tid til at lære hinanden at kende.
- Nej, ikke alt for god tid. - Ikke det?
Vi skal giftes kl. 9.
Så må vi jo skynde os.
Modtag denne ring ...
... som et symbol på min kærlighed ...
... og min troskab til dig.
Spil op!
Tillad mig at udbringe en skål.
For brudgommen og hans fortryllende smukke brud.
- Vil du danse med mig? - Danse?
- Jeg kan ikke danse. - Det tror jeg nu, du kan.
Må deres live blive som denne smukke, harmoniske dans.
- Livets dans, som aldrig ophører ... - så er det nok.
- Jeg er næsten færdig. - Du er færdig. Sæt dig.
Tillykke.
Skal jeg vise dig rundt i huset?
- Jeg kan se det i morgen. - Ja.
Du må vente et øjeblik, jeg er genert.
Du kan få alle de øjeblikke, dage og nætter, som du har brug for.
Jeg kommer, når du ønsker det.
Men ikke før.
- Vil du virkelig gøre det for mig? - Ja, hvis du ønsker det.
Så godnat da.
Godnat.
- Soveværelset er der til højre. - Tak, jeg skal nok finde det.
Nå, så er du endelig vågen.
Halvdelen af dagen er gået.
- Jeg er ikke påklædt. - Hvis jeg går ud, bliver kaffen kold.
Hvis jeg fik kaffe på sengen hver morgen, ville jeg være lykkelig.
Det ville redde hele dagen.
- Men du drikker da kun te. - Nej.
- Da jeg nævnte kaffen, skrev du ... - Det var min søsters skyld.
Hun mener, at kaffe er en syndig last, så jeg lod, som om jeg var enig.
Hun læste alle mine breve til dig.
All det kan du lægge bag dig nu.
Hvad mener du?
Om hvad?
Mener du, ligesom min søster, at nydelse kan være syndig?
Hvorfor valgte du en amerikansk kone?
Vi repræsenterer fortiden, og I repræsenterer fremtiden.
Hvorfor valgte du at forlade det?
For at flygte fra fremtiden.
For at blive en anden, tror jeg.
Jeg er en anden, når jeg er sammen med dig.
En, der minder mere om ...
... mit sande jeg.
Og i hans amme blev hun en anden.
En. der mindede om hendes sande jeg.
Jeg har aldrig været lykkeligere.
At være lykkeligt gift er en selvmodsigelse.
Ligesom at være "lykkeligt død".
Jeg troede, at du var vendt tilbage til kreoler-luderne nu.
- Det er slut. - I har holdt jer for jer selv længe.
- Hvornår ser vi hende igen? - Tag med os i teatret i næste uge.
Snart bryder daggryet frem, og morgenklokken lyder.
- Da rinder livet ud. - Kom. Natten er jo næsten omme.
Satan er nær!
Snart vil han åbenbare sit hæslige helvedesfjæs.
- Vil du lide hendes grumme skæbne? - Du helvedeshund! Afskyelige bæst!
Var jeg dog aldrig blevet født.
Frels hende.
- Pragtfuldt. - Det er billigt og melodramatisk.
Var det os, der trængte os ind på jer? Hvem sendte hende i fordærv?
Jeg?
Eller du?
Hvilket onde er nu steget op?
Fader, lad engle værne om mig.
Lad himlens hærskare komme.
Hun er dødsdømt
- Hun er forløst. - Kom hid!
Dine kinder blusser, Julia.
- Har du det godt? - Ja, jeg elsker teater.
Selv det billige og melodramatiske.
Undskyld mig.
- Lider hun af feber? - Hun lider af for meget kindrødt.
Sludder. Damer bruger ikke kindrødt.
Nej, det gør en dame ikke. Og en dame vandrer ikke ene om.
Undskyld mig.
Måske falder anden akt i din smag.
- Der er ingen adgang på scenen. - Rør mig ikke.
- Det er min hustru, for pokker. - Du kom mig til undsætning, Luis.
- Julia! - Det er jo som et skuespil.
- Hvad gør du her? - Er her ikke spændende?
- Hvem var den mand? - Hvem? Jeg fór bare vild.
- Du fik mit hjerte til at stoppe. - Mærk, hvor mit hjerte banker.
Du bliver min død.
Det håber jeg sandelig.
Kør mig hjem.
- Deres post, señor Vargas. - Tak.
Kære søster. Hvorfor behandler du mig sådan?
Det er flere uger siden, at du rejste, og jeg har ikke hørt et ord fra dig.
Jeg ved ikke, om du traf mr. Vargas, eller om brylluppet har fundet sted.
Hvad skal jeg mene?
Jeg har kontaktet ambassaden i Havanna og myndighederne.
Jeg ved, hvad du mener om hende, men du er nødt til at skrive.
- Ellers pudser hun politiet på os. - Du har ret.
Skønt hun aldrig var rar mod mig.
Gør det nu bare.
Få det overstået.
Nej! Nej! Nej!
Rolig. Det er mig. Luis.
Du har haft mareridt. Har du det bedre nu?
Rolig. Rolig.
Det var bare en drøm.
Det var bare et mareridt. Ikke andet.
Bare en drøm.
- Er der noget, du trænger til? - Dig.
- Undskyld. - Du er i sikkerhed her.
- Bliver du hos mig? - Ja.
Gå ikke endnu, Luis.
Hvordan har husets dronning det?
Se. Jeg har skrevet det.
Det var godt.
- Sara kan sende det for mig. - Nej, det skal jeg nok.
- Jeg har ikke adresseret det. - Jeg har adressen på kontoret.
- Hvad har du i sinde i dag? - Jeg skal hen til en skrædder.
Så får du brug for penge.
Skriv venligst under her.
- Gælder det alle Deres konti? - Ja. Min hustru har adgang til alt.
- Værsgo. - Skal jeg skrive mit pigenavn?
Nej, Deres nuværende navn.
Og underskriften skal se ens ud, hver gang De underskriver en check.
Jeg skal gøre mit bedste.
Nå, Luis, er det så ægte kærlighed eller bare begær?
- Er der forskel? - Kærlighed er at give og give.
- Hvad er så begær? - At man bare tager og tager.
At udsuge og opæde.
Giver du, eller tager du?
Begge dele.
Jeg vil give hende alt. Og jeg vil tage alt fra hende.
- Du er en fortabt sjæl, Luis. - Nej, nej.
Det er hende, der virker fortabt.
Jeg ved ikke hvorfor. Men det skal nok ændre sig.
Jeg kan ændre på det.
- Er De mr. Vargas? - Ja.
Mit navn er Walter Downs. Jeg fik at vide, at De var her.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - En mindre sag.
- Jeg er blevet hyret al miss Russell. - Julia?
Nej, Emilie. Julias søster. Jeg er privatdetektiv.
- Jeg er lige kommet fra Wilmington. - Jeg ved, at hun var urolig.
Vi skrev til hende for flere uger siden.
Når hun modtager brevet, vil det sikkert berolige hende.
- Så miss Julia har det udmærket? - Ja. Hun er ikke bare miss Julia.
- Hun er nu señora Vargas. - Nå, så De er blevet gift.
- Det var da gode nyheder. - Vi er lykkeligt gift.
Et lykkeligt ægteskab er en gåde.
- Farve i kinderne, glød i øjet. - Ja, det kan vel ses.
- Det vil glæde miss Russell at høre. - Ja, fortæl hende det endelig.
- Det skal jeg nok. - Tak.
Og jeg vil lyde mere overbevisende, når jeg har hilst på Deres hustru.
Ja. Hvorfor ikke?
Vi er hjemme søndag eftermiddag. Har De lyst til at komme til kaffe?
Ja tak. Fortæl Deres hustru, at jeg glæder mig til at se hende.
Det skal jeg nok.
- Ja, det skal udenfor. - Gør som hun siger.
Luis!
Du kommer lige i rette tid.
Den her er til søndagsture. Og det her er til hverdagsbrug.
Hvad med resten?
Jeg holder meget af det her. Ugen har jo syv dage.
- Har du ikke noget i kisten? - Næ. Desuden er nøglen væk.
Så får vi fat i en låsesmed. Næ, faktisk kan jeg selv ordne det.
Lad mig vise dig noget.
Gå nu, jeg skal kysse min mand. Og bagefler skal vi bade.
Mange tak.
- Hvad er det, jeg kan lugte? - Min parfume.
Nej. cigar.
Jeg har smagt en.
- En af mine cigarer? - Jeg ville bare mærke smagen al dig.
- Kender du slet ikke til skam? - Nej.
- Der er ingen skam i kærlighed. - Elsker du mig?
Elsker du mig? Eller ligger kærlighed ikke til dig?
Der er noget, jeg har glemt at sige.
Vi får en gæst på søndag.
Gør vi det?
En vaskeægte privatdetektiv helt fra Delaware.
- Nå, så Emilie har sendt ham. - Ja. Han hedder detektiv Downs.
- Sagde du Downs? - Han skal bare se, at du er i live.
Og at du virkelig er min hustru.
- Så er alt det pjat forbi. - Klapper den forbandede fugl ikke i?
Julia dog!
Pas på. Nu kommer det.
Åh nej!
Se, Don Luis. Den er død.
- Men den sang jo lige. - Nu synger den ikke mere.
- Dens lille hals er brækket. - Få den væk.
Julia skal ikke se det.
Hvordan dør man i det instrument?
Jeg mener, at ...
... halsen brækker, når hjulet drejes.
Og hvis det ikke sker, bliver man så kvalt?
Er du bange?
Nej. Julia er ikke bange.
Men det er Bonny.
Det forstår jeg ikke. Hvem er Bonny?
Hvem Bonny er ..?
Det vil Luis snart spørge om.
Señora?
- Mr. Vargas? - Jeg beklager...
Mit navn er Emilie Russell.
Jeg er Julias søster.
Så De forstår nok, at dette brev rystede mig.
Men jeg troede, at det ville glæde Dem at få det.
Dette brev, der er sendt som svar på mit brev, -
- og som er skrevet i hendes navn ...
... er slet ikke fra Julia.
Jo. Jeg har jo selv postet det.
- Det er ikke skrevet af min søster. - Miss Russell!
Undskyld. De må ikke være vred.
- Jeg sværger på ... - De kan sværge alt det, De vil.
Det er ikke Julias håndskrift. Det er en fremmeds skrift.
En, som jeg ikke kender.
- Hvor er hun? - Jeg ville sende bud efter dig.
- Hvor er hun taget hen? - Hun sendte mig på posthuset.
Og da jeg kom tilbage ...
- Hun kummer ikke tilbage, vel, Sara? - Hun har aldrig været her.
Du var gift med en drøm. En drøm, der stjal din sjæl.
Hvad er der i vejen, Luis?
Hvad er der sket, min Ven?
Deres hustru kom kl. 14.55 og hævede en større sum.
Jeg gav hende adgang til alle konti, sådan som De havde bedt om.
Ved lukketid var Deres indestående 51,40 $ på den ene konto.
Og 10 $ på den anden.
Jeg forklarede hende, at hvis hun skulle tømme de konti, -
- skulle hun have Deres underskrift.
Undskyld.
Don Luis?
Min kære ven.
Gud må have været vred på dig, den dag han lod dig se den kvinde.
Jeg vil have hende tilbage, Sara.
Jeg vil have hende tilbage.
Nej, hvorfor dog det, min ven?
Hvorfor vil du have hende tilbage?
Nej, det er ikke en kærlighedshistorie.
Men det er en historie om kærlighed.
Om dem, der giver efter for den, og om den pris, de må betale.
Og dem, der flygter fra den fordi de er bange.
Eller fordi de tror, at de ikke er værdige til opleve den.
Hun flygtede. Han gav efter.
- Mr. Vargas? - Ja.
Walter Downs.
Sikke et tilfælde.
Nå ja, Dem husker jeg godt.
Og myndighederne kunne ikke stille noget op?
Det var jo ...
... ikke en forbrydelse. Hun var min hustru.
Hun tog det, jeg havde givet hende.
Deres penge.
Og Deres kærlighed.
Og De anede slet ikke uråd?
Jeg kender åbenbart ikke kvinder så godt, som jeg troede.
Og jeg kender dem for godt.
Derfor kan de ikke bruge mig til andet end lidt adspredelse.
Jeg foretrækker at omgås mænd.
Hør her.
Kan De finde hende?
Måske.
Men i øjeblikket skal jeg finde den ægte Julia.
Hende, De skulle have været gift med.
- Har De fundet hende? Har De? - Ikke endnu.
Hvis De finder hende, kan hun måske føre os til "min" Julia.
Tjah, og omvendt.
Jeg betaler, hvad De forlanger, hvis De finder hende til mig.
Så må De have genvundet det tabte.
Jeg har jo sagt, at jeg betaler, hvad De forlanger.
Jeg tror Dem.
Hvis jeg fandt Deres Julia og førte hende til Dem -
- eller førte Dem til hende, hvad skulle det så gavne nu?
Deres penge er væk.
Og kærligheden er knust.
Hvad vil De med hende?
Hvad vil De?
Jeg vil slå hende ihjel.
Må jeg se billetten.
Ja, jeg husker skam godt den dame. Slank, mørk og meget ...
Hun kom gående hen ad dækket, da vinden fangede hendes kjole.
Hun holdt kjolen nede med hånden og smilede, da hun gik forbi mig.
Hun rejste med en teatertrup, som optrådte på øen.
Jeg kan huske, at hun pakkede salatblade ind i sin serviet.
Jeg syntes, det virkede sært. Hun sagde, at det var til hendes fugl.
Hun havde en fugl med.
Ja, hende kan jeg godt huske. Damen med fugleburet.
Men det ligner ikke hende. Hun var ung og meget smuk.
Ja, det er hende.
Den rigtige Julia dukker aldrig op, for hun er død.
- Myrdet, mener De? - Ja.
Hun kan have haft en medskyldig. Det har den slags kvinder gerne.
En, hun har udnyttet og kasseret.
Måske leder han efter hende nu, ligesom vi to gør.
Og det var her, det skete. Her i Havanna.
Denne vej. Velkommen til Havanna.
Mr. Downs har værelse 37. Og mr. Vargas er i værelse 42.
Tak.
Jeg kontakter myndighederne ...
... og hører, om der er dukket nogen lig op.
De er velkommen til at tage med.
Nej tak.
Havanna er en meget gæstfri by, især under karnevalet.
Må jeg have lov at anbefale Operarestauranten lige overfor.
Tak. Amerikanske turister holder af den.
Tag dog ud og mor Dem i aften.
Få en god middag, en god cigar og en god luder.
Jeg vil helst være alene.
Så vil jeg overlade Dem til Dem selv.
Godnat.
Værsgo. En bås med udsyn over lokalet.
Hvis der er nogen, De synes om, så skal jeg se, hvad jeg kan gøre.
Tak.
Hvis jeg fik kaffe på sengen hver dag, ville jeg være lykkelig.
Del ville redde hele dagen.
Så ville jeg være lykkelig. Del ville redde hele dagen.
Når vi bliver gift, så får du alt, hvad du ønsker dig.
- Hvad siger din kone mon til det? - Denne vej, s'il vous plait.
S'il vous plait, din platugle. Du er ikke mere fransk end min røv.
- Var din mund, Edwin. - Ja, min egen.
Kan jeg hjælpe Dem?
Jeg syntes, jeg så en gammel bekendt. Oberst ...
Oberst Worth? Kom blot med denne vej.
Nej, jeg vil ikke forstyrre ham nu.
- Bor han på hotellet? - Nej, han har sit hjem her i Havanna.
Men hans forlovede bor på hotellet.
- Hans forlovede? - Ja. Miss Castle.
- Javel, ja. Mange tak. - Ingen årsag
- Så velhavende er jeg skam ikke. - Jo, du er.
- Dine årlige udgifter er 200.000 S. - Hvor ved du det fra?
Under gunstige forhold kan du udvinde 1,5 millioner pund sukker.
- Og prisen pr. pund er fem cent ... - Jeg vil ikke tale forretninger nu.
Det her har jeg ventet på hele aftenen.
Nej, du må ikke kigge.
- Vær nu sød mod en gammel mand. - Jeg er sødere end nogensinde.
Vil du være sød at åbne min kjole?
Åh ja. Lad mig få den fornøjelse.
Det er rigeligt, tak.
Tak for en dejlig aften. Godnat.
- Nej. - Jo.
Lad mig sidde og betragte dig.
Jeg vil bare sidde og kigge på.
- Er det det, du vil? - Det ved du jo.
Du er meget trættende, og jeg er meget træt.
- Godnat. - Nej.
Godnat!
Lad mig dog blive her.
Søde due, jeg græder.
Mit hjerte er som géle.
Jeg skal nok gå. Men min géle er sønderknust.
Godnat, min lille due.
Afskedens søde smerte.
Det er bare mig, Julia.
Du har vel ikke glemt mig?
Hvem er Billy?
Bare en fyr.
Der er vist en del fyre i dit liv.
Billy ...
Mig ...
obersten ...
- Har du giftet dig med dem alle? - Nej, kun dig.
Løgner.
- Nå, hvad så? - Hvad så hvad?
- Hvad har du i sinde med mig? - I sinde?
Jeg er kommet for at slå dig ihjel.
Så gør det dog.
Der er mit hjerte.
- Dine penge er borte. Gør det. - Borte ...
Ligesom kvinden, du myrdede.
- Hva'? - I blev set sammen på skibet.
- Jeg var ikke alene. - Hun fortalte dig alt om mig, ikke?
Jeg fortalte ham om det.
Så sagde han, at der var sket hende noget, så jeg skulle spille hende.
En anden mand?
En medskyldig? En ven? En elsker?
Du så os den aften bag scenen. Min ven og medskyldige.
Min elsker. Han er skuespiller, ligesom jeg.
Den aften sagde jeg, at jeg ikke kunne gennemføre det.
- Hvorfor ikke? - Fordi ...
Fordi jeg var blevet forelsket i dig.
Løgner!
Jeg kunne have købt mig fri.
Men du tvang mig til at skrive til min søster, og så var det sket.
Tyv!
Jeg kender ikke til noget andet liv. Jeg gav ham alle pengene.
Og så stak jeg af.
Men det kan vel være lige meget nu? Det er slut.
- Luder! Løgner! Tyv! - Ja.
Fatter du det da slet ikke? Jeg kan ikke leve uden dig!
Fatter du ikke, at jeg elsker dig?
Undskyld ...
Hvor er jeg?
Hvem er du?
I virkeligheden.
Jeg hedder Bonny. Bonny Castle.
Bonny Castle ...
- Er det det, du er døbt? - Ja, hvis jeg havde været døbt.
Men det er jeg ikke.
Jeg er aldrig blevet døbt. Jeg er et hittebarn.
Og det var Billy også.
Vi voksede op på et børnehjem uden for St. Louis.
Det var ham, der gav mig navnet. Det stod på et postkort fra Skotland.
Der var en tegning af et slot. Et "bonny castle".
Vi stak af sammen, da vi var 14.
Som bror og søster. Far og datter. Mand og kone.
- Han blev min redning. - Nej.
Jeg vil ikke høre det.
Ikke nu.
Du er Julia Russell Ira Wilmington i Delaware.
Du blev født den dag, du steg i land og blev min kone.
Så er jeg jo slet ikke Julia Russell.
Jeg er bare din kone.
- Hvem er det? - Det ved jeg ikke.
Det er Edwin, min egen. Kommer jeg for tidligt?
Forhast dig ikke. Jeg nyder at vente uden for din dør.
Medmindre du da vil lukke mig ind.
- Oberst Worth. - Du milde!
- Kan jeg hjælpe Dem? - De er jo nøgen.
Jeg var netop i færd med en aktivitet, hvor tøj er lidt af en hæmsko.
En aktivitet? Med Bonny?
Menneske dog.
- Kom dog inden for. - Er De forrykt?
Jeg vil bare vide, hvad De vil her hos min hustru?
Deres hustru? Sagde De hustru?
Pas på, Edwin. Han har et frygteligt temperament.
Det må De meget undskylde.
Jeg er bare et gammelt fjols. Jeg anede det ikke.
Undskyld.
Godmorgen.
Der ser du.
Du har ingen fortid mere.
Den er væk. Forsvundet.
Nu har du kun mig.
- Godmorgen. - Nå, der er De. De har været ude.
- Jeg har spændende nyheder. - Også jeg.
"Kvindelig fundet. Muligt mord." Hvordan er mit spanske?
Julia Russell?
Stukket i halsen og smidt overbord.
Gerningsmanden kunne være kvinde.
Knivsbladet sad stadig i halsen.
Deres hustru er nu på flugt fra loven. Politiet er også ude efter hende.
Herligt, ikke? Nu bliver hun jo snart fanget.
Hun har ikke gjort det.
De elsker hende vist stadig.
Ja, De ville jo ikke hade hende, hvis De ikke stadig elskede hende.
Men tro mig, kærlighed eksisterer slet ikke.
Kun forvirrede følelser.
- Han brugte min kniv. - Ja.
- Det var ikke mig. - Jeg tror dig.
- Ingen andre vil tro mig. - Ingen andre betyder noget.
- Hvad tænker du på? - På dig.
Velkommen til Cardenas.
Det her er indgangen. Det er yderst elegant.
Det ligger i et pænt kvarter. Her bor amerikanere og europæere.
Alle nødvendige møbler er her.
Soveværelse. Stadsstue. Og et fremragende køkken.
Cardenas er tæt på Havanna, men samtidig meget langt væk.
Vi er kendt for vores kildevand og solens helsebringende stråler.
Vargas!
- Sikke et tilfælde. - Ja, sandelig.
- Hvad bringer Dem til Cardenas? - Bestemt ikke kurbadene.
Nej, selvfølgelig ikke.
En vis kvinde blev set på et østgående tog.
De har vel ikke set eller hørt noget?
- Jeg har mistet interessen for hende. - Det glæder mig at høre.
Må jeg byde på lidt piñales?
- Hvad er det? - En drink.
Der er en café lige herhenne.
Solen bager.
Deres ansigt er helt svedigt.
Hendes søster identificerede liget.
Hun var meget grundig.
To modermærker højt oppe på låret. Og en guldkrone på en kindtand.
På venstre hånd havde hun et lille rundt ar.
Meget interessant.
- Undskyld, jeg skal på toilettet. - Ja, værsgo.
Gør, som De vil.
Julia?
Skynd dig op, Julia.
Jeg er skuffet, Luis.
Og dog fuld af beundring.
- Hvor er hun? - Hvem? Hun er ikke her.
- Du råbte hendes navn. - Du har intet at gøre her.
- Gå, mens du stadig kan, Downs. - Udlevér hende til mig, Luis.
Hjælper du en forbryder?
Du er selv ved at blive forbryder. Kom dog til fornuft!
- Hun er her jo ikke. Gå nu. - Lad være med at lyve.
Dit tøj stinker af hendes parfume.
- Du har lige forladt hende, ikke? - Forsvind.
Omfavnede hun dig sådan her?
Gned hun kinden imod dig sådan her?
Kyssede hun dig på munden?
Hvis jeg kysser dig nu, vil jeg så kunne smage hende?
Ville du gøre det for hendes skyld?
Vent!
Når man taler om solen ...
Nej!
Du godeste. Hvad har du gjort?
Det er ham.
Det er detektiven.
Han ledte efter dig.
Lad nu være med at røre ham.
- Kom han alene? - Ja.
- Og ingen så ham gå herind? - Det ved jeg ikke.
Jeg har slået en mand ihjel.
Gå ned til stationen og få to billetter til morgentoget.
Jeg kontakter ejendomsmægleren og siger, at vi må rejse bort.
- Julia ... - Ja, hvad er der?
- Jeg har lige slået en mand ihjel. - Og jeg har lige købt en hat.
Men jeg dvæler ikke ved det. Jeg gentager det ikke hele tiden.
Det er lige meget.
Sket er sket.
- Sådan. - Jeg henter ham.
Nej, skynd dig ned på stationen.
- Tag dem her på. - Jeg skal nok skynde mig.
Nej, gå langsom og nyd turen, så er der ingen, som bemærker dig.
Åh, Billy. Så fik du endelig, hvad du fortjente.
Er du slet ikke glad for at se gamle detektiv Downs igen?
- Burde jeg være det? - Jeg fik gode anmeldelser for rollen.
Slip mig.
Du troede, at jeg virkelig var død, ikke sandt?
Troede du, der var skarpe skud i den?
Troede du, at de var skarpe, den nat han dukkede op?
Jeg kunne ikke risikere, at han skød dig, før jeg traf dig.
- Slip mig, Billy. - Ikke før du er tilbage i legen.
- Vores fidusleg. - Det er forbi.
Jeg ser det ellers klart.
- Hvad ser du? - Jeg ser ham løbe tør for penge.
Jeg ser ham tage til Santiago og sælge sin andel af firmaet.
Jeg ser ham komme her med pengene. Og så afslutter vi det, vi begyndte.
Du og jeg. Du bliver en rig enke.
Han har mange flere penge.
Og han er et let offer, fordi han elsker dig så højt.
I er jo knyttet sammen af jeres fælles forbrydelser.
- Slip mig. - Trygl!
Det kilder i min pik, når du trygler.
Han siger, at han elsker mig.
Ingen kan elske dig, Bonny.
Bortset fra mig.
Jeg tror, han elsker mig.
Ikke nok til at leve som flygtning.
- Baggyder og billige herberg ... - Sådan bliver det ikke.
I skal måske leve lykkeligt som et respektabelt ægtepar?
Med søndagsmiddage og spadsereture med børnene?
Hvad har han gjort ved dig? Hvad tror han, at du er?
Du er luder. Du bliver våd, bare en mand rører ved dig, Bonny.
Er det ikke sandt?
Du kommer til at dø som luder. Især hvis politiet snart finder dig.
- Det ville du aldrig gøre imod mig. - Jeg var din første mand, Bonny.
Og jeg bliver din sidste.
På den ene eller den anden måde.
Du har ingen fremtid med ham, skat.
Se dog sandheden i øjnene.
Du kan ikke leve hans liv. Og han kan bestemt ikke leve dit.
Glem ham.
- Nej ... - Glem ham.
Glem ham.
Julia?
Jeg var så sulten.
Vi må se at få fjernet liget.
- Det er ordnet. - Er det ordnet?
- Har du selv klaret det? - Jeg har også pakket vores ting.
- Fik du billetterne? - Ja.
Vi kører til Havanna kl. 7 i morgen.
Sikke et eventyr.
Lad os gå i seng.
- Du må jo også være udmattet. - Vent.
Har du slet ingen samvittighed?
Jeg mener ...
Vel har jeg det. Jeg lader mig bare ikke tynge af den.
Det var bare noget, der skete. Og det måtte vi så ordne.
Så skål for os. Et kort, men spændende liv.
Godnat.
Hør, hvordan hun taler. Lyt til de ord, hun bruger.
- Mener du Bonny? - Ja.
Kunne du slet ikke styre hende?
Ingen kunne styre hende.
Ingen. Bortset Ira Billy.
Og han ville have resten al pengene.
De fandt et hus i byens fattigkvarter.
Bonny sagde, de kunne skjule sig der. Og det fik hun ret i.
Der foregik meget i det skjulte der.
Hun skulle bare få Luis til Santiago, så var det hele overstået.
Nej, du forstår vist ikke.
- Er vi løbet tør for penge? - Ja, jeg må tage til Santiago.
- Hvad vil du gøre der? - Vi har jo brug for penge, ikke?
Som du vil.
Julia?
- Du må ikke tage til Santiago. - Det er jeg nødt til.
- Jeg vil ikke have det. - Jeg har intet valg.
Jo, du har et valg.
- Igen. Når jeg rører mit bryst... - Hjerter.
- Venstre øre. - Ruder.
- Højre øre. - Klør.
- Halsen. - Spar.
- Venstre lillefinger. - En.
- Højre lillefinger? - Ti.
Det her betyder, at de intet har.
Konge, dame, knægt.
Du er et naturtalent. Det her er vores redning.
Dig og mig. Sammen. Lov mig det.
Sig mig nu, hvilken hånd jeg sidder med.
- Mere whisky? - Ja tak.
Det er for højt for mig.
- Hvorfor ikke? - Tjah, hvorfor ikke?
- Han har vundet igen. - Beklager. Mere champagne.
- Gør det noget, jeg tager jakken af? - Nej, gør som De vil.
- Lad, som om jeg ikke er her. - Det er lettere sagt end gjort.
En drink mere?
Vil De bede damen forlade os?
- Hvad mener De? - Behøver jeg at sige det?
Giv slip på min kone.
Gerne.
Det eneste, som er værre end en snyder, -
- er en mand, der bruger en kvinde til at snyde for sig.
Julia?
Nå, lad os så se, om du er god til andre numre.
- Klarer De den? - Ja ...
Skal jeg sende bud efter nogen?
Du er et rart menneske.
Så ung, uskyldig og rar.
Ingen er uskyldig.
Du har vel også en historie.
Vil du fortælle mig den, hvis der stadig er tid?
Jeg har ikke nogen historie.
- Slet ikke som din. - Det var Bonnys historie.
Og se bare, hvad hun har gjort.
Hendes verden var ikke for ham. Og hun hørte ikke hjemme i hans.
Hun ville aldrig være ham værdig.
Hun måtte give slip på ham
Hun måtte være Bonny. Helt og holdent
Luis måtte tage til Santiago.
Og hun ville overleve.
kære Alan. Tillykke.
Du har lige købt min andel af Vargas-Jordan Kaffeeksport
Prisen er alt, hvad der lå i boksen
Og det har du tjent godt på. Jeg beklager.
Vent.
Jeg er ked af, at vi ikke kunne tale om det.
Men jeg er på flugt fra loven. Mere kan jeg ikke sige.
- Hvad taler du om? - Mord. Jeg har begået et mord.
- Nej. - Jo. Jeg gjorde det for hendes skyld.
Og jeg ville gøre det igen.
Held og lykke. Tak, fordi du var min ven.
Af sted.
Gud se i nåde til dig.
Vil du tænde mig en cigar?
Jeg laver kaffe.
- Hvad sker der? - Der var en rotte.
Den løb hen over min fod.
- Kan du se den? - Nej.
- Jeg kan ikke se den. Hvad skal du? - Hen på apoteket.
- Nu? Klokken er jo 21. - Der er et, som lukker kl. 22.
- Vent. - Jeg er snart tilbage.
- Du kan ikke redde ham, skat. - Hvorfor ikke? Lad os bare rejse.
Jeg har to togbilletter. Vi kan rejse i nat. Vi har pengene.
Barmhjertighed klæder dig ikke.
Så kan jeg aldrig stole på dig. Der ville være en anden imellem os.
- Hvorfor gøre ham fortræd? - Han er en del af dig, som skal dø.
- Hvad gør du? - Hjælper dig med at afslutte det her.
- Politiet kommer bare. - Gør, som jeg har sagt. Nu!
Sig det. Sig, at du er min.
Ja, jeg er din.
- Du forskrækkede mig. - Det tog sin tid.
- Hvorfor sidder du i mørke? - Jeg tænker.
Hvad tænker du på?
Hvis jeg skulle miste dig, ville mit liv være forbi.
Så var der ingen anden udvej end døden.
Det må du ikke sige.
- Fandt du, hvad du søgte? - Ja.
Jeg måtte vandre hele byen igennem.
Jeg klæder mig af nu.
Vask dine hænder og gå i seng. Jeg kommer med kaffen.
Værsgo.
Hvordan tror du, at de dør?
Af giften? Det ved jeg ikke.
Mon det tager lang tid?
- Det kommer an på mængden. - Ja.
- Er det mon smertefuldt? - Jeg vil helst ikke tænke på det.
Nej, selvfølgelig ikke.
Vi skulle jo nødig lade os tynge af samvittigheden, vel?
Det er bare noget, som skal gøres. Og når noget skal gøres ...
... så ordner du det.
- Er kallun lur varm? - Jeg så ham.
Hvem?
- Jeg fulgte efter dig. - Hvem så du?
Skal vi lege eller sige sandheden?
- Sandheden er vel bedst. - Godt.
- Er han her? - Ja.
- Hvor? - Udenfor. Han venter på, jeg slukker.
- Når jeg er død? - Ja.
Jeg førte ham til dig i Havanna, ikke?
- Men sæt jeg havde slået dig ihjel? - Han satte løse skud i revolveren.
Som i et skuespil.
Det har det alt sammen været.
Løgne. Lige Ira starten.
- Nej, ikke alt sammen. - Ler I ad mig bag min ryg?
Ler du ad mig, fordi jeg har været så dum?
- Så blind? - Nej.
Så le ad mig, når jeg siger dette.
- Jeg elskede dig, Julia. - Julia er død.
Le, når jeg siger, at jeg stadig elsker dig.
Nej, ikke mig. Du elsker ikke mig.
Jo. Dig.
Ikke Julia Russell. Ikke Bonny Castle.
Dig. Jeg elsker dig, fordi jeg kender dig.
Som du er.
Godt og skidt. Det gode og det onde.
Jeg har sagt det lør, men du truede mig ikke.
Men i aften gør du.
Skål for os.
- Et kort, men spændende liv. - Gør det ikke.
Ingen anden.
Jeg elsker ingen anden end dig.
Fra først til sidst.
Fra begyndelsen til enden.
Du må aldrig forandre dig, Julia.
Nej!
Det er forbi alt sammen.
Lad os komme væk.
Du skuffer mig, Bonny.
Nå, tror du, at det er skarpe skud?
- Kan du tale engelsk? - Ja.
- Han har brug for en læge. - Hvad med ham?
Han er død. Han har brug for en læge.
Jeg tilkalder politiet.
Luis, hold ud. Hold ud.
Jeg elsker dig ...
Jeg elsker dig. Hører du mig?
- Sig det igen. - Jeg elsker dig. Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig, Luis.
Nej!
Hold ud!
Bliv hos mig.
Og her ender historien så. I hvert fald for mig.
Selv om han er i live, hvordan skulle jeg kunne få fat i ham?
- Tror du på tilgivelse? - Ja.
Og sjælens forløsning?
Ja.
Selv for en som mig?
Ja, det tror jeg.
Så ser jeg ham jo i himlen, ikke?
Jo.
Er du sød at række mig mit sjal?
Bed med mig.
Jeg bar det her ved min vielse.
Men da var hjertet ikke med i det.
Jeg er ked af det, men tiden er inde.
Tillader De?
Hvad fanden ..? Det er jo præsten!
Men han gik da for en time siden.
Vagter!
MAROKKO
Det er en fornøjelse at være i så dejligt selskab.
Fornøjelsen er helt på min side. Tak, fordi jeg måtte være til stede.
De er en lykkelig mand at have så vidunderlig en kone.
Ja, det er jeg.
Senere vil jeg måske fortælle, hvordan vi endte her.
Det er en spændende historie.
Og noget af det er endda sandt.
Men jeg kan sige, at fra det øjeblik jeg så hende ...
... elskede jeg hende.
Og uanset hvad prisen er ...
... kan man ikke vende kærligheden ryggen.
Fire.
Tekstning: Aage Brock SDI Media Denmark